ТОЗИ, КОЙТО УБИВА В ПЛЕН НА МРАКА
ПЪРВИ ЕПИЗОД
ПРОДАВА СЕ
Добро утро.
Добро утро, Ян. Мьолер-Томсен иска да ни види.
Защо? – Нямам представа.
Добро утро. MT иска да говори с нас.
Гите вече ми каза. Нещо ново около чантата на Юлия?
Открихме ДНК само на нея и майка й, така че няма нищо ново.
А нещо от контактите в телефона й? – Пак ги прегледах.
Проверих ги, няма нищо, което да ни даде нова насока.
А това момче, с което Юлия е общувала онази вечер? Аксел?
Два пъти го разпитвахме.
Само той е бил с кола. – Има си алиби.
Да, но потвърдено само от майка му. А знаем, че изършителят е бил с кола.
Да, микробус. - Ами ако е не е била такава кола?
Ян...
Как изкара почивните дни?
Бях си у дома.
Ана-Мария още ремонтира банята. Плочки са разхвърляни навсякъде...
Смятаме да продадем къщата. – Ще мога да ти помогна тази събота.
Не, разбрали сме се с Ана-Мария, че тя ще се оправя с това.
Няма нужда да съсипвам и това.
Само кажи. Вземаме бира и идвам.
Не, благодаря. Но едно от тези ще ми дойде добре.
Да беше дошъл по-рано. – Добро утро.
Добро утро.
След петъчната бандитска престрелка в Кьоге, налага се преразпределение.
Гите и Денис ще продължат разследването на случая с Юлия.
Ян, ти се захващаш със стрелбата. – Нима е по-важна от случая "Юлия"?
При липсата на напредък вече половин година, сваляме приоритета.
Къде тръгна? – Трябва да го съобщим на семейството.
Нека аз го направя, Ян.
Аз поддържах връзка с тях от самото начало...
Те ми се довериха, когато им обещах, че ще намерим Юлия.
Ако някой трябва да им го каже, това ще бъда аз.
Прекратявате търсенето й? – Не.
Разследването продължава.
Вече я смятате за мъртва? – Мамо, Ян не каза това.
В събота ще стане вече половин година, откакто тя изчезна.
Сигурна съм, че вече не е между живите.
Но трябва да разбера какво й се е случило.
Напълно разбирам... – Ти имаш ли деца?
Не. – Значи нищо не разбираш.
Мамо, стига!
Той ни обеща, че ще я открие. Нали така, Ян?
Да.
Просто искам вече всичко да приключи...
Оставете ме да погреба дъщеря си най-сетне.
Мина вече половин година. Още ли смяташ, че ще я намериш?
Продължавам да търся.
Ще я открия.
Обещавам.
Какво казаха роднините на Юлия?
Мислят, че сме се отказали.
Само двама следователя... Все едно сме се отказали официално.
Ако убедиш MT, аз ще се заема с престрелката.
Благодаря, но няма нужда.
Не може да се разпорежда и със свободното ми време.
Всички дела на безследно изчезнали още от 1980 г. Приятна работа!
Благодаря, момчета.
Защо толкова дълъг период? Това е адски много работа...
Убиецът може да е започнал много по-рано. Трябва да разбера кога.
Не! – Ама че безумие!
Привет, Ян. – Привет.
Не! – Не може да бъде!
Остана малко пица, ако си гладен... – Не, благодаря.
Ще затвориш ли вратата? – Разбира се.
Тази стая... Брат ми каза, че...
Трябва ми някое местенце за няколко седмици...
Уж не ти трябваше за дълго, но мина време...
Минаха почти пет месеца.
Един приятел го изгониха...
Уведомлението е месец предварително. – Не помня такова нещо в договора...
А аз помня.
Значи, месец от днес? И после се изнасяш?
Наташа Маркварт Гилхолм изчезва безследно на 25.04.2008 г. в полунощ.
До момента не е открита.
Делото прекратено на 10.12.2009 г. Подозира се самоубийство.
Учила в гимназия "Греве".
Наташа Гилхолм?
Психоболна. Удавила се. – Тяло не е открито.
На колко години е била? – Също на 17.
Вижте, Наташа си тръгва от абитурентския бал в училището
и изчезва тук. Също като Юлия.
Убиецът може да вършил същото и преди.
Минали са 10 години. Сметнали са, че е самоубийство.
Ти би ли се облякъл така, ако смяташ да се самоубиеш?
Какво смятат родителите? – Не мислят, че е самоубийство.
Трябва да говоря с тях. Може ли да взема това?
Да, разбира се.
Добро утро, MT.
Накъде се е запътил?
Към Кьоге.
Ще разпитва свидетели.
Наташа бе правила един опит за самоубийство.
На 14 се опита да се удави в морето.
След това бе диспансеризирана за известно време.
С диагноза за психоза и суицидни намерения.
По-конкретно? - Страх от преследване.
Струваше й се, че някой я следи.
Но лекарствената терапия сякаш й помогна.
В училището й харесваше. – Значи не мислите, че се е самоубила?
Не.
Познавам дъщеря си. Тя искаше да учи.
Следователите са представили някаква версия за събитията?
Да, имаше някаква теория. Проучваха маршрута й от училището
до тук, но след като нищо не намериха, заключиха самоубийство.
Въпреки че им казвах за някакъв непознат, който я преследвал...
Кога е било това? – Няколко седмици преди случилото се.
Обади се от спирката на метрото, в ужас, че някой я следи.
Отидох да я взема с колата, но онзи вече го нямаше...
Мислите ли, че си го е въобразила? От полицията така решиха.
Тези нейни странни психози... – Тя нямаше такива!
Наташа се чувстваше отлично.
Само се беше разстроила заради някакво момче на бала.
Знаете ли с кого е общувала тогава?
Не зная... Тя имаше много приятели.
Най-добра приятелка?
Може би това е Дите. - Приятелка още от основното училище.
Но тя не продължи в гимназията, затова не е била на бала.
Какъв е адресът й? – В едно селце, на север оттук.
От другата страна на гората? – Да, точно до езерото.
Денис, аз съм. Трябва да проучим някои неща.
Мисля, че знам какво е станало с Наташа Гилхолм.
Резултатите от аутопсията са готови.
Зъбната картина потвърди, че това е Наташа.
Директорът е тук.
Карлслунд, това е Ян Микелсен, той откри тялото на Наташа.
Ян работи тук вече година. – Не сме се запознавали досега.
Карлслунд. Поздравления.
С Денис и Гите вече се познавате.
Какъв е планът за действие?
Ян предлага разследванията на Наташа и Юлия да се обединят.
Смятам, че извършителят е един. – Доказателства за тази теория?
Има доста прилики. И двете момичета са светлокоси и на една възраст.
Изчезват по едно и също време на денонощието.
При Юлия открихме изгорелия автомобил на извършителя.
Подобен автомобил е открит три дни и след изчезването на Наташа.
Откраднат и опожарен. – Може да е случайно съвпадение.
Минали са 10 години. – Или извършителят е един и същ.
Нужна е експертно мнение по тази версия.
Ако се разчуе веста за сериен убиец, цялата област ще е в паника.
Да потърсим Луизе Бергщайн? Най-добрият криминален психолог.
Работеше и в Англия по създаването на редица криминални профили.
Наскоро се върна и се откъсна от следователската работа.
Сега работи в кризисния център.
Смятам, че ще мога да я убедя за такава консултация.
Добре. – Отлично.
Ще я потърся незабавно.
Аманда, за какво ще си говорим днес?
Срещнах един човек, да поговорим за това?
За каквото пожелаеш.
Той не знае какво съм преживяла.
А аз не знам дали ще му разкажа.
Може би е редно да узнае всичко.
Вие как мислите?
Трябва ли да сподели с него, че е била насилвана?
Да.
Трябва да му каже.
А според мен не бива.
Аз смятам, че преживяното постепенно се превръща в част от нашата същност.
Независимо дали ни харесва това или не.
Да? – Аз съм, Йенс MT.
Здравей, качвай се. – Благодаря.
Привет, отдавна не сме се виждали. – Чух, че си се върнала от Англия.
За постоянно ли? – Върнах се преди година.
Цяла година? – Да.
Как откри къде живея?
И ние, в провинцията, умеем разни работи.
Преместих се в полицейската дирекция за централна и западна Сееландия.
Доброволно?! – Напълно. Я гледай ти!
Това е домът на една приятелка.
Премести се в Ню Йорк с приятеля си, а аз се нанесох тук.
Кафе? – Благодаря, не.
Работя по случая с Юлия Виндинг.
Ясно, чух за това. Нямаше как да не чуя...
Вчера открихме труп. На 10 години. На млада жена.
Може би извършителят е един и същ... – Добре.
Трябва ни твоето мнение, преди да обединим двата случая в един.
Не, не мога... – Трябва ни помощта ти.
Не искам.
Сега работя в кризисния център и работата наистина ми харесва.
Уважавам избора ти, но си прахосваш таланта.
Там наистина помагам на пострадалите. Не си губя времето.
Според теорията на следствието, Юлия Виндинг може би е още жива.
Води се безследно изчезнала от колко... ? Половин година?
И сами знаете, че вече търсите труп...
Може и да не приемаш работата като консултант...
Просто моля да ни отделиш два часа...
Само два часа, Луизе.
Е, добре. – Чудесно.
Сега ли? – Да, ще чакам в колата.
Добре, Ян, разказвай.
За краката на Наташа са били закрепени камъни. После е хвърлена в езерото.
Причина за смъртта? – Неизвестна.
Няма увреждания по главата и тялото.
Някой подозрителен факт?
Забелязан е мъж, който я следял, няколко седмици преди да изчезне,
Как е била облечена тогава?
С какви дрехи ли? – Да.
С рокля, за бал в гимназията.
Намерихте ли роклята в езерото?
Части от чантата и палтото й, но не и роклята.
Значи, си я е запазил?
Защо? – За спомен. Или трофей.
От Наташа.
Така той може би си представя, че я обладава отново и отново.
Не е била случайна жертва. Познавал я е.
А при Юлия Виндинг? – Значително по-насилствено.
Чантата и една от обувките са намерени на пътеката.
Какво липсва от чантата? – Мобилен телефон.
А колата? – Следващата седмица я намират в Туне.
Свидетел разказа за сив микробус, видян в Греве, когато изчезва Юлия.
Откраднат в Греве. – Същата вечер?
Няколко часа по-рано.
Напада я,
завлича я в микробуса, отнема й мобилния и заминава.
Открива ли се сходство със случая на Наташа?
Да, двете си приличат. По възраст, изражение, косата...
Пак ли е бил обсебен от Юлия? – Мисля, че не е познавал Юлия.
Похитил я е, заради приликата й с Наташа.
Липсващата рокля показва сексуални пориви към първата жертва.
Затова приликата между двете момичета е много съществена.
Фактът, че са от едно населено място, говори, че действа териториално.
Напълно е възможно извършителят да един и същ.
Похитил и Наташа, и Юлия? – Да.
За да пресъздаде първото усещане му е била нужна още една жертва от Греве.
Да пресъздаде? Значи може да го стори пак?
Възможно е.
Съдейки по наличните данни, считам, че са му присъщи
черти на социопат и силна склонност към агресия.
Създава образ на импулсивен характер.
При такъв криминален профил,
стремежът към перфекционизъм и съсредоточението ще се засилват.
Похищенията вероятно ще зачестят.
Сексуалните маниаци няма да престанат да убиват, освен ако не ги принудят.
Да...
Обединяваме случаите на Наташа и Юлия.
Чудесно.
Благодаря на всички.
Добро утро. Казвам се Алберте. Ти отново си тук.
Може би вече ще ми кажеш името си?
Не? Е, добре.
Все пак, би ли загасил цигарата?
Тук не се пуши, нали така?
Ема, бий се или бягай.
Прекалено грубо ли беше днес?
Знаеш ли, че полицията е открила труп? - Да, казвала се е Наташа.
Познаваше ли я? - Беше в съседен клас.
Казват, че било самоубийство...
Страх ли те е да ходиш сама? – Не.
Но трябва да съм в хотела до 6:30.
Адски е тъмно още, когато сутрин съм на спирката.
Може да идвам с теб. – Да ставаш рано да ме дондуркаш?
Ще се справя. - Не, сега мога сама да се защитавам.
И все пак си е далече.
Върви си по главния път, а не по тъмните пътеки.
Не бива да разгласяваме, че обединихме следствието на двата случая.
Късно е, в пресата вече се спекулира с общата връзка.
Нека си спекулират.
Само да не ревнат "Сериен убиец!", докато не разкрием повече.
Цяла Дания следи развитието на случая "Юлия".
Представи си какво ще стане, разбере ли се,
че убиецът е започнал да убива още преди 10 години.
По дяволите!
Липсваш ни, Юлия
Привет, Сисе. Ема е. Отивам към спирката. Някаква кола ме следва.
Може някой да се е загубил.
Не, всичко е наред. Извинявай, Сисе, забрави.
Ще се видим на тренировката. До скоро.
Здравейте.
Мисля, че ни трябва друг подход...
Една млада девойка търси следователите на убийствата в Греве.
Убийствата в Греве? – Не четете ли вестници?
Не.
По-добре да се срещнете. – Да идем в кабинета ми.
Привет, Сисе. Ема е. Отивам към спирката. Някаква кола ме следва.
Може някой да се е загубил.
Не, всичко е наред. Извинявай, Сисе, забрави.
Ще се видим на тренировката. До скоро.
Не си е у дома, не отговаря на телефона, не е отишла и на работа...
Да не си е взела ден отпуск? – Не, Ема никога не отсъства.
Не би ме излъгала. – Ако е с някой младеж?
Тя не излиза с никого. Родителите й са в християнска секта.
Имаш ли нейна снимка? – Да.
Това е от миналата седмица, след тренировката.
Ще ми дадеш ли телефона за малко? - Да.
Какво има? - Същата възраст и изглед като Наташа.
Да пуснем номера за проследяване. – Заемам се.
Тук е Луизе Бергщайн, оставете съобщение.
Ян Микелсен е. Пращам звуков запис.
Тази сутрин едно момиче на име Ема е било на път към спирката в Греве.
Така и не се е появила на работа.
Трябва ми помощта ти, звънни колкото се може по-скоро.
Привет, Сисе. Ема е. Отивам към спирката. Някаква кола ме следва.
Може някой да се е загубил.
Не, всичко е наред. Извинявай, Сисе, забрави.
Ще се видим на тренировката. До скоро.
Луизе? – Привет.
Била си в полицията вчера?
За една бърза консултация.
Струва ли ти се добра идея?
Не знам.
Става дума за момичетата в Греве.
Току-що осъзнах, че е възможно всичко да се повтори.
Това не те засяга. Малко време мина, откакто...
Много добре знам.
До скоро.
Получихме обаждане, свързано с брата на Юлия Вендинг. Ще го поемеш ли?
Да, вече съм на мястото. – Благодаря.
Здравейте, благодаря, че се обадихте. – Той ни помоли да се свържем с теб.
Какво се е случило тук? – Сбиване.
Ранени, щети? – Били са трима срещу него.
Можем да го приберем, но сега знаем кой е.
Аз ще се оправя, благодаря за всичко.
Ще си поговоря с него.
Какво, по дяволите, се случи? – Слязох в града.
Не съм идвал, откакто Юлия...
Ходя на работа, а после съм у дома с майка ми... Нищо друго няма.
А сега какво стана?
Вчера беше рожденния ден на Юлия.
Не можех да издържам вкъщи с майка ни...
А тук какво стана?
Единият каза нещо за Юлия...
Каза, че и тя лежи на дъното на езерото като Наташа...
Не трябваше да го удрям, но той май каза истината...
Това не е сигурно. – Сестра ми е мъртва!
Разбираш ли това?!
Ела тук...
Стига, стига...
Да те заведем у дома.
Да, Денис?
Не можем да проследим телефона на Ема.
Камерите на спирката в Греве също нищо не показаха...
Луизе Бергщайн обади ли се?
Не, не се е обаждала. Защо питаш?
Просто така, до утре.
Довиждане.
Да? – Ян Микелсен е.
Главният следовател по случая "Юлия". Вчера се видяхме...
Зная, че вече е късно, но може ли да се кача?
Да, добре...
Привет. – Привет.
Вчера свърши страхотна работа, много ни помогна.
Хубаво.
Чу ли записа, който ти пратих? – Да.
Хубаво.
Може ли?
Ема Холст. Обаждала се е вчера сутринта от спирката в Греве...
Днес не е била на работа. Намерхме мобилния и чантата й.
На 300 метра от мястото, където е била похитена Юлия Виндинг.
На колко години е? – Двадесет.
Профилът й изглежда също като този на Юлия и Наташа.
И не е при някой познат?
Не, вече проверихме.
Ако извършителят е същия,
защо е чакал 10 години, преди пак да започне?
Трябва да разберем какво пак го е пробудило.
Стресово събитие. - Какво?
Някаква криза, която събужда порива му, както към Наташа.
А новите жертви?
Премества ли ги някъде? Държи ги живи?
Ако е същият убиец, не мисля.
Липсва му организираност и подготовка.
А защо тогава не откриваме Юлия?
Та вие съвсем скоро намерихте и Наташа...
Този тип убива жертвите си до няколко часа.
Максимум - до дни. – Значи Ема може да е още жива?
Това каза току-що, нали?
Луизе, нужен ми е точно профайлър, който разбира модела на поведение.
Ако Ема е още жива... – Не мисля. Съжалявам.
Помогни ми да хвана този убиец. Сама го каза, нали така?
Ще престане да убива, само ако някой друг го спре.
Не мога да изоставя групата си за взаимопомощ...
Разбира се, че не.
Ще помогна само този път. Няма да се върна в полицията.
Благодаря.
Ще се видим в управлението.